Tekstet af NG Serier Udgivet på NextGen
Knægt!
Tidevandet vender.
Jeg advarer dig ikke igen!
Skibe! Der!
Danskere. Djævelens yngel.
- Er det handelsmænd? - Nej, de er vikinger!
Vi skal væk!
Fart på!
Hvor er min søn? Uhtred!
Tag nogle mænd og rid ned til floden. Der er hedninge dernede.
Find ud af, hvor mange der er.
- Du gør intet andet. Forstået? - Ja, far.
- Osbert, hvad sker der? - Skibe. Jeg så dem først fra stranden.
- Hvilke skibe? - Danskere.
De er på vej mod floden.
Må den hellige Gud beskytte os. De har ingen sjæl.
- Vi må bede. - Vi skal handle.
Uhtred, kæmp ikke imod dem. Ikke en eneste.
- Vær tilbage ved mørkets frembrud. - Ja, far.
Gud straffer os for vore synder.
De er her for at støtte vikingehæren ved Eoferwic.
Vore præster må bede for vores frelse!
- Aelfric! - Lord?
Få alle indenfor. Så mange kvinder og ældre, som vi kan.
Resten skal søge højere op og ud af syne. Send beskeden ud over alt.
Jeg vil have hver eneste mand her. Og alle skal være parat til at dø.
Tekstet af NG Serier
KONGERIGET NORTHUMBRIA
NORTHUMBRIA NORDLIGE ENGLAND - ÅR 866
Fader!
- Hvil årerne. - Hvil årerne.
Smag.
Land? Friskt?
- Ferskvand? - Ja.
Hvad ser du ellers?
Jeg ser en klar flod med fisk så store som en mands ben.
Jeg ser en skov fyldt med kød.
Men først og fremmest ser jeg et sted, hvor vi kan blive fede og gamle.
Heste?
Ja.
Jeg ser bange spioner.
Vi vil kæmpe sværd mod sværd!
I er hedninge. Vi har Gud på vores side.
Kjartan, jeg synes, vi skal give knægten en lærestreg.
Vi går i land.
- Fart på! - Mere fart på!
Hvorfor lader jeg landsbyerne være ubeskyttede, og samler mændene her?
Er det dit spørgsmål?
En landsby kan genopbygges. En kriger kan kun dø én gang.
Nok er danskerne på vej sydpå til Eoferwic.
Men de vil dræbe dem, de kan på vejen.
- Gå ud og find præsten! - Ja, far.
Kom ind, Osbert. Lusk ikke rundt i mørket.
- Han vil vide, om du er klar. - Næsten.
Ved du, hvad jeg laver?
Skriver et brev?
Jeg besvarer et brev. Et brev fra kong Aella.
Han beder din far støtte ham med hans hær.
Hjælpe med at generobre Eoferwic.
Derfor er det vigtigt, at du lærer at læse og skrive.
- Far kan ikke læse og skrive. - Det er for sent for din far.
Kong Aella kunne have sendt en rytter.
Hvem siger, at rytteren taler sandt?
Eller kan huske det sande budskab?
Disse breve vil repræsentere historiske fakta.
Din far informerer kong Aella og kong Osbert, -
- at han vil stå sammen med deres hære ved Eoferwic.
Og Bebbanburgs segl vil garantere, at det er sandt.
Hvorfor kæmper vi for Eoferwic?
Ja, vi kæmper for Eoferwic, fordi vi ikke ønsker -
- at se England stykke for stykke blive til danskernes land.
Jeg har hørt, at vi var hedninge engang.
At Woden og Odin er de samme.
Vi indså vores fejl, og vendte os mod Rom.
Hedningene har voldsomme krigsguder.
Vi har ret, og de tager fejl. Osbert, vi er velsignede.
Jeg burde få dig til at sværge aldrig at nævne Woden igen.
Hvis jeg havde en jagthund, -
- der hedder Woden? Hvad så? - Det har du ikke.
Og hvis din gris hedder Thor? Vi skal hen til din far.
Kalde en gris Thor?
Der kommer ryttere!
Han rider på Uhtreds hest.
Osbert.
Nej!
Begrav det, der er tilbage af ham.
Osbert, kom her.
Hvad var det sidste, jeg sagde til ham?
Du bad ham observere, ikke kæmpe. Vi aner ikke...
- "Kæmp ikke" betyder ingen kamp. - Han var ung.
Der skulle ikke kæmpes før Eoferwic.
Du ville tale med Osbert, Herre?
Dig!
Du hedder nu Uhtred. Uhtred, søn af Uhtred.
- Har du dit ravsmykke? - Ja, far.
Præsten vil undervise dig. Få ham til at forstå, hvem han er!
Herre, jeg vil gerne døbe ham igen.
Hvis han kommer til Himlens port som Uhtred, -
- vil de måske savne Osbert.
Gør hvad du skal. Gør som jeg anmoder.
Herre.
Vi var konger her engang, knægt.
Konger over alt land mellem floderne Tuede og Tine.
Vi bør være konger igen.
Ja, det bør vi, men det er ligegyldigt, hvad de kalder os, bare de adlyder.
Vore forfædre tog dette land -
- og vores blod og knogler har gjort det stærkt.
Du er nu den nye arving til Bebbanburg. Forstår du?
- Og du vil dø for det om nødvendigt. - Ja, far.
Jeg vil dræbe den mand, der dræbte Uhtred.
Nej, du er Uhtred!
Har du ikke hørt, hvad jeg har sagt?
Du bestemmer ikke, hvad du skal gøre. Du er bare en hvalp!
Du skal ikke give mig noget! Du skal iagttage og lære!
I vandet med ham inden hans mor giver mig problemer.
Hun er ikke min mor.
Vil du tage ham med i kamp, så han kan se og lære. Han er gammel nok.
Jeg har brug for, du vælger 30 mænd til at blive her ved Bebbanburg.
Beskyt drengen. Han er arvingen.
30 er nok, og er få nok til at bespise.
- Vil du gøre det? - Jeg vil helst med dig til Eoferwic, -
- men jeg gør, som du siger. - Tak for det.
Skynd dig venligst.
Himmelske fader, modtag din tjener, Uhtred, -
- hos de hellige helgener, -
- og blandt de mest lysende engles rækker.
Lad dit hellige vand rense ham -
- og gøre ham værdig til din velsignelse.
Gør ham til dit instrument og din stav.
Lad ham indse betydningen af det skrevne ord, -
- så han kan lære om din pragt, -
- og senere, sprede dit budskab.
Lad ham vokse i visdom og i respekt.
- Så han kan tage bolig i Guds hus... - Be... Beocca, han er renset.
Amen.
Uhtred, søn af Uhtred af Bebbanburg... velkommen til den kristne verden.
Betragt, dit folk og dit land.
Hvor er folket og soldaterne?
På vej til Eoferwic, ledet af din far, hvor de mødes med de to konger af Northumbria.
- Uden mig? - Du skal blive i Bebbanburg -
- med din onkel, som vil beskytte dig. Ønsker du at kæmpe, kan vi altid lægge arm.
- Hvor er præsten? - Hos din far. Spis.
Du skal arbejde, Uhtred.
I staldene, heldigvis har de ladt heste stå.
- Du burde spise. - Jeg er ikke sulten.
Vi har travlt. Der skal muges ud.
Kom og find mig, når du er færdig.
Scallion, hvis min broder falder i kamp...
Så må drengen dø.
EOFERWIC YORK
KONGEDØMMET NORTHUMBRIA
Den lange vej og ingen modtagelse?
- Jarl Ragnar. - Guthrum.
- Hvordan har du det? - Fint. Jeg er sulten.
- Og din dreng? - Han kommer.
- Ragnar. - Ubba, jeg har medbragt mænd og heste.
Godt at se dig. Har du det godt?
Du gav ham hans egen søns hoved i gave? Hvordan reagerede denne Herre?
Han gjorde intet. Han fik krigerene ind i fæstningen, holdt dem derinde.
- Han redder mændene. - Den mand er Uhtred, en af de tre konger.
En krigerkonge. De andre to er fjolser.
- De ville hellere kæmpe mod hinanden. - Er det sandt?
Kong Aella og kong Osbert... De gør begge krav på Eoferwic.
- De har de underligste navne. - Så, hvornår skal vi kæmpe?
- Snart, håber jeg. - Jeg skal stadig beslutte mig.
Fjolser eller ej, så har de tre hære.
- De er flere end os. - Men er splittede.
Tre konger, men kun en, som kan lede dem. Denne Uhtred.
Så dræber vi ham, og Northumbria er vores. Det hele.
Hør på ham. Han minder mig om mig.
- Ja, da du var yngre. - Selvfølgelig da jeg var yngre.
Han er blot en dreng.
- Siger det bare. - Ubba.
Sagde du, jeg var gammel?
- Storri? - Nej.
- Jeg bliver ikke gammel. - Ubba.
Jeg har set landet udenfor byen. Jeg har en plan i tankerne. En god plan.
Og min søn vil gerne væde sit sværd med dig.
- Så skal vi kæmpe? - Storri?
Tegnene er gode.
Blot denne morgen, så jeg en ravn flyve mod en saksisk lejr, og den bad mig følge med.
Jeg er sikker på det.
Så kæmper vi.
- Hvilket helvede er dette? - En hednings helvede. Vi er i overtal.
- Men der er flere. Det må der være. - Vi angriber med halvdelen af styrken.
Den anden halvdel følger, når vi har set dem an.
De har trukket sig tilbage til højere terræn.
Kingaler, dine og Lord Uhtreds hære vil angribe i første bølge.
Gør klar!
- Skjold! - Nej!
Nej, ikke uden mig!
Ved skumring, vil vi være fri for denne plage, -
- og tælle vores andel af byttet!
Mit skjold.
Dræb dem alle!
- Muren holder. - Ned! Hænderne under skjoldene og fremad!
- Fremad! - Hold igen.
Hold igen!
Skub! Bliv ved med at skubbe! Det virker!
Tilbage med dem!
De bliver trætte. De kan ikke stå imod. Vi vinder, se!
Kæmp!
Kom så! Ikke endnu!
Kære Gud, nej.
Skjold! Mur!
Kære Gud af uendelig barmhjertighed, ikke dette.
Dræb dem alle!
Ben! Beskyt jeres ben!
Løft dit sværd og skån disse mænd af England, som kæmper i dit navn.
Lad hedningernes hjerter smuldre og svinde ind.
Skænk din kraft til disse mænd af England, -
- så de kan forherlige dit navn med blodet fra disse djævle.
Vis nåde, Gud. Svigt os ikke.
Svigt ikke England.
Efter mig! Efter mig!
Tag ham!
Luk hullet i muren! Luk muren og tag ham!
Nej!
Han er som en hveps.
En hveps, der ikke kan stikke.
Er du sikker på, han er sakser? Han slås som en dansker.
Lad hende være.
Hun skal leve.
Nogle af de unge kan være nyttige.
Her er den dreng, jeg snakkede om.
Ham, der næsten dræbte dig. Efterlader du ham hos mig?
Jeg har aldrig set nogen overrumple dig endnu.
Skær mig noget kylling.
Forsigtig, kniven er skarp. Den kan dræbe en mand.
Kyllingen er på din tallerken.
- Har du altid været blind? - Jeg ser nok.
Hvem har de dræbt nedenunder?
Fanger.
- Lige nu, en konge. - Døde han som en mand?
Nej.
Så skulle han nok ikke have været konge.
Sig mig, hvem der sidder i midten af salen?
Er det en stor og en lille mand?
Ja, og en mand i gråt sidder mellem dem.
Hvis du får lov at leve, bør du passe på den store mand ... Ubba.
Mit råd til dig er: Gør aldrig Ubba sur, -
- og kæmp aldrig mod ham. - Hvis jeg får lov at leve?
Han lytter ikke til andre end guderne.
Mænd, der kun lytter til guderne, er -
- uforudsigelige.
Hvad mente du, da du sagde: Hvis jeg får lov at leve?
Du er min fange.
Manden i gråt er Egbert.
Han er saksisk oldermand.
Han har svoret os loyalitet og kalder nu sig selv konge.
Han er en konge uden rige.
Snart vil alle Englands konger ikke have nogle riger at regere over.
Northumbria er vores. Mercia vil snart også være det.
Så East Anglia, Cornwallum, -
- og til sidst venter den største præmie ... Wessex.
- Jeg har hørt om Wessex. - Alt kan vokse i Wessex.
Fortæl mig, hvad du hedder.
Uhtred. Jeg er Bebbanburgs oldermand.
- Er du? - Det er jeg.
Jeg ejer land nordpå.
Hvor lang tid har du været oldermand?
Din far valgte at kæmpe, og er død nu.
Han var ikke ... glad for mig.
Nu forstår jeg, hvorfor min søn skånede dig, -
- Uhtred af Bebbanburg. Du er en kriger.
Tag noget mjød.
Drik det.
Masser af det.
Her. Tag det med derop.
Jeg overvejer at beholde dem begge to.
Drengen og pigen. De kan hjælpe din mor.
- Uenig? - Nej.
Men du dræbte jo hans far. Er han oldermand, kan vi kræve løsepenge.
Måske.
LEEDS
KONGEDØMMET NORTHUMBRIA
Brida, pas på du ikke spilder. Så bliver gulvet bare til mudder.
Uhtred, der skal hugges brænde.
- Brida, du kan se til gederne. - Kan Uhtred nå at lege?
Først når arbejdet er gjort.
Jeg kan ikke lide, at vores datter leger med slaverne.
- De er kun børn. - De har deres plads.
Gnavpot.
Hvad går legen ud på?
Vi har bygget en hule i kløften. Jeg er fruen i huset, og Uhtred er kriger.
- Ikke en slave? - Det er bare en leg.
En ulv! Der var den, en ulv!
Pas på ... et vildsvin! Jeg så det ... skarpe tænder og gule øjne.
- Lad ikke ulvene komme herop, Uhtred! - Brug ild til at holde dem stangen.
Jeg kan se dem. Så store som Ubba, og lugter værre.
Så du det?
- Uhtred. - Bliv deroppe.
- Se. - Uhtred, hvad sker der?
Bliver deroppe Thyra. Det er Sven, og han gør dig ikke noget.
Men han dræber os. Han dræber os!
Løb!
- Det var et rigtigt sværd. - Jeg så det.
- Uhtred! - Thyra!
Uhtred!
Hvad er nu det? Har du været oppe at slås igen?
- Ja. - Med Sven?
- Kjartans søn? - Ja.
- Uhtred, han er jo meget større end dig. - Han er en dum skid.
- Hvorfor siger du det? - Hvem startede?
- Hvem startede slåskampen? - Jeg begyndte.
- Bare fordi han er en dum skid? - Danskere har myrdet for mindre.
- Det er nok Uhtred. - Vil du gerne sælges, knægt?
Jeg vil bare spise.
- Tal højere! - Jeg vil spise.
Vil du spise?
Du vil have noget at spise? Jeg synes, du skal sulte.
Jeg forventer slåskampe, men ikke ulydighed.
- Sven startede det! - Kjartan!
Kjartan!
Jarl Ragnar, tillad mig at sige, at han er en god dreng.
Han bragte et sværd ind på mit område. Jeg skal tale med ham.
Han kommer på dit skib.
Han har krænket mig.
- Han vil ære dig. Han ville intet ondt. - Han ville intet ondt?
- Han så min datters nøgenhed. - Han blev straffet af din saksiske slave.
Skal jeg lave en firkant af grene? Vil du kæmpe mod mig, eller vil du hente din søn?!
Kom herud, Sven.
- Fortæl, hvad du har at sige. - Undskyld.
- Han kan ikke høre dig. - Jeg undskylder for det jeg gjorde, herre.
Du befamlede min datter. Du rev alt tøjet af hende.
- Kun halvt. - Han har den alder, herre.
Er dette sandt?
- Halvnøgen? - Ja, herre.
- Så tager jeg blot hans ene øje. - Nej, herre, vis nåde!
Kjartan, du er forvist fra mit område.
- Jeg har noget til dig. - Hvad er det?
- En amulet. Thors hammer. Men... - Men hvad?
Du er kristen. Tag den.
- Tag den. - Jeg prøver.
- Tag den. - Jeg tror ikke, at han vil.
- Jeg vil gerne have den. - Nej, det tror jeg ikke.
Tak.
Fortæl mig om Danmark.
Hvad kan jeg sige om Danmark?
- Det er vådt. - Og barskt.
Jorden er så flad og sandet, at man ikke kan dyrke en skid.
Det er derfor, vi er her i England. For at vokse.
Og hvorfor unge Ragnar snart tager til Irland.
- Tager du afsted for at kæmpe? - For at opnå velstand.
Hvis du ønsker land eller sølv, må du tage det.
Du gjorde mig stolt i dag, Uhtred.
Du gjorde mig stolt.
Jeg kender dig ikke. Du ligner ikke en budbringer.
- Og Ubbas betaling er ikke forfalden. - Nej, Herre.
Jeg var styrmand.
Jamen, jeg har ingen skibe. Jeg har ikke brug for en styrmand.
- Jeg har nyheder, du ønsker at få. - Måske.
To dage syd, er en rotte med den mand, som jeg engang tjente.
Indtil han forviste mig. Han har en slave.
Han behandler ham godt.
Det er en slave, som du kan tilbagekøbe, såfremt du ønsker det.
- Tilbagekøbe? - Han er din nevø.
Uhtred. Han er i live.
Hvad hvis jeg ikke ønsker at blive købt fri?
Din familie har fundet ud af, at du stadig er i live.
Og de ønsker at få dig tilbage. Men de må betale.
- Betale Ragnar? - Ubba tager mere end halvdelen.
Det er normalt.
Men jeg har ingen familie.
Hold ham derovre. Fastgør hestene.
Scallion. Kom her.
Uhtred. Behandler de dig ordentligt?
Ja, jeg bliver bespist.
Godt, godt. Det er det eneste, vi ønsker. Hvad har du om halsen?
- Et symbol? - Denne?
- De siger, at jeg skal have den på. - Må jeg se den?
Hør, jeg siger det kort, din onkel vil slå dig ihjel.
Hører du? Du kan ikke komme tilbage til Bebbanburg.
Du må flygte. Han vil være oldermand.
Han vil være konge, faktisk, ligesom den ynkelige Egbert derovre.
En nikkedukke for sine danske herrer. Du bør tage til Wessex.
Den rigtige konge Aethelred. Hans bror, prins Alfred...
- De er gode mænd, gode kristne mænd. - Det er nok hvisken i hans øre, præst.
Uhtred.
Endnu et ord, og jeg laver en taske af dine klunker.
- Jeg møder dig der. - Det bliver ikke nødvendigt.
- Hvad sagde han? - Han spurgte, om du behandler mig godt.
- Hvor meget? - 300.
Det beløb er til grin. Hvordan kan en dreng være 300 sølvmønter værd?
Fordi at jeg siger det. Fordi, at han er Lord og en oldermand.
Nej, han er en dreng. Jeg er oldermand af Bebbanburg.
- Jeg bærer seglet og banneret. - Det segl er min faders, og nu mit!
Vær stille. Du er til salg, intet andet.
- Til løskøb, Lord. - Som jeg sagde.
Jeg har opgivet land, heste.
Jeg har gavmildt hjulpet med forsyninger, samt mit sværd.
Det eneste jeg beder om, er en retfærdig pris for min eneste nevø.
- Hvad er en retfærdig pris? - Jeg vil byde 100 sølvmønter.
200.
Min loyalitet og 100 sølvmønter er med sikkerhed en retfærdig pris.
Det er det ikke.
Jeg vil give 120 sølvmønter for drengen.
Det er ikke nok.
Meget vel. 200.
Jeg accepterer jeres vilkår.
- Drengen er solgt til jarl Ragnar. - Hvad?
- Løskøbt, Lord. - Som jeg sagde. Sagen er lukket.
Jeg har rejst langt. Jeg har tilbudt min loyalitet.
Hvilket er grunden til, du stadig trækker vejret.
Hvis du har et problem, må du tage det med mig.
- Er handlen slut, skal vi drikke. - Og kong Egbert skal skide!
- Hvor meget købte du mig for? - Alt for meget.
- Hvor meget er alt for meget? - Mit sværds vægt i sølv.
Jeg er måske blevet snydt, men vi kan godt lide dig, knægt.
- Vi beholder dig. - Betyder det, at jeg er dansker?
Det betyder, at du er Uhtred Ragnarson. Du er nu en af mine sønner.
- Brida, ikke den vej, få geden udenfor. - Næste gang. Det lover jeg.
- Se, mor. - Den er virkelig smuk.
- Tænk, at jeg allerede mister dig. - Jeg bor på den anden side af marken.
Hvis han behandler dig dårligt, så går du bare tilbage over marken.
- Se lige dette sted. - Uhtred.
- Kan du lide min bryllupshalskæde? - Den er meget smuk.
Han ved intet om halskæder.
- Du kunne lige så godt spørge mig. - Uhtred, følg efter.
- Vi skal slagte gederne. - Jeg har lige været i bad.
Det bliver gederne glade for.
Du kan feje gulvet senere.
Flyt dig.
Det er bare en undskyldning for at snakke.
Nu, da Thyra skal giftes, bør du overveje Brida.
Der er andre gode mænd, som spørger efter hende.
I skal finde ud af, hvad I betyder for hinanden.
- Brida har sin egen mening. - Ja.
Men jeg har set, hvordan hun ser efter dig.
Hun skal holde øje med kullet i aften ude i skoven.
Så tag min hest, og hold hende med selskab. Jorden vil være varm.
Hvorfor ikke?
Jeg troede bare for at blive en ægte dansker, -
- skulle jeg gifte mig med en dansker.
Kom nu.
Jeg elsker dig, som jeg elsker unge Ragnar.
Hvad laver du her?
Tænker du nogensinde på dit liv som englænder?
Hvem du var, før vi kom til Ragnar.
Nej. Gør du?
Jeg tænker på, hvem jeg...
Stemmer.
Der er mænd nedenfor.
- Danskere. Hvem er de? - Denne vej.
Det er Kjartan, og den anden...
Det må være Sven. Der er noget galt. Vi må sige det til Ragnar.
- De er mellem os og salen. - Så løber vi udenom, uden hestene!
Foran døren. Sådan.
- Ragnar! Røg! - Ildebrand!
Thyra, vågn op! Vågn op alle sammen!
- Kom så! - Ravn, kom her.
Kom hurtigt. Kom.
- Døren er blokeret. - Også denne her.
Vær klar.
Denne er åben! Følg mig!
Denne vej. Tag børnene.
Tag dem alle!
Bueskytter! Gå ikke derop. Vent på mig.
Kom.
Ragnar!
Luk dørene, vi har Thyra. Lad resten brænde.
- Tag hende med til Valhalla. - Ja.
Vi mødes der.
Find sølvet. Nu!
De leder efter Ragnars skatte.
- De finder det aldrig. - Led omme bagved.
Kom så, vi smutter snart.
Troede du, at jeg lod dig ægte en anden?
Har du nogen idé om, hvad jeg vil gøre ved denne krop?
Denne mund.
Jeg gør alt det, jeg har drømt om. Og mere til.
Hvem skal stoppe mig?
Jarl Ragnar den frygtløse er død.
Sammen med Uhtred, hans saksiske kæledyr.
Brændt til ukendelighed.
Alt.
- Ned. - Se den mand, han er sakser.
Hans navn er Scallion, som arbejder for min onkel. Han skal nok sige, at jeg er død.
Lad ham gøre det.
- Han er sammen med Kjartan. - Brænd det hele.
Måske er de begge indblandet i det.
Hvad får dem til at tro, de kan slippe godt fra det?
De skal nok blive straffet, men ikke af dig.
Uhtred, lyt til mig, vi tjener Ragnar bedst i live.
Vi fortæller det til alle.
- Jeg må dræbe nogen. - Nej.
- Jeg vælger ham. - Nej, Uhtred.
- Kom så. - Laden er derovre.
Tjek hans lommer.
Det vigtigste er at holde hestene samlet.
Tag alle våben. Flyt dem, så vi kan se omme bagved.
- Herovre. - Okay, kom så.
Ved du, hvem jeg er? Det er mig, du leder efter.
Kan du huske mig?
Der er ikke mere.
- Vi smutter. - Kom.
Tag hestene med.
Unge Ragnar er den rette arving.
Ja, men vi må tage, hvad vi skal bruge.
- Vi forbliver i live. - Fortæller historien, og derefter?
Så finder vi en ny Herre.
Jeg lader mig ikke frarøve alt, hvad der er mit.
- Jeg tager tilbage. - Hvortil?
Til begyndelsen.
- Er det Scallion? - Nej, Herre, han ligner en dansker.
Måske en af Kjartans mænd.
Jeg er Uhtred af Bebbanburg, og jeg tager, hvad der er mit!
Bebbanburg er mit!
Heste!
Tekstet af NG Serier Udgivet på NextGen